Mouna on hämähäkinverkko, silkkinen suppilo.
Kaikkien kukkien sydän.
Mouna on valkoinen sokerinen vuori,
metsä jossa sudet käyvät.
Se on vaunu jota hevoset vetävät.
Mouna on tyhjä valas, täynnä ilmaa ja mustia tulikärpäsiä,
uuni joka paistaa kaiken.
Kun aika koittaa, Mouna on Herran kasvot, Hänen suunsa.
Maailma puineen tulee ulos Mouna'sta.
Pilvet, ihmiset... Yksi kerrallaan, kaikki rodut.
Jopa naiset tulevat ulos Mounasta.
Eläköön Mouna, Mouna, Mouna!
Giacomo?
Giacomo.
Mitä te täällä teette?
Egard! Kuinka outoa tavata teidät.
Ehkä te voitte auttaa minua. Kuuntele.
"Kun olen humalassa, en tunne taivasta enkä maata.
Minä makaan yksin liikkumatta vuoteellani.
Kunnes, lopuksi, unohdan että olen olemassa.
Sillä hetkellä ei onnellani ole rajoja."
Lung-ho-Tse: Kiinalainen runoilija kahdeksannelta vuosisadalta.
Te matkustitte maassa jota ei ole olemassa, Egard.
Oi, Giacomo!
Minäkin matkustan paljon, mutta todellisessa maailmassa.
Mutta minne johtavat teidän naisten vartaloiden parissa tehdyt matkanne?
Eivät mihinkään.
Minulle tapahtui jotain outoa.
Elämä, joka huumannut minut, minä halusin tappaa itseni.
Olin jo joen vesissä,
lausuen Tasso'n sonetteja,
kun näin ihmeellisen naisen käyvän ohi. Hän oli melkein 2,5 metriä pitkä.
Hän herätti uteliaisuuteni. Minä yritin seurata häntä, mutta hän hävisi.
Ja olen menettänyt toivoni löytää hänet.
Te olette löytänyt hänet, Giacomo. Hän on täällä.
Prinsessa Hathajaha !
Pisin ja voimakkain nainen maailmassa!
Kannu olutta sille joka voittaa hänet!
- Big John! Häntä tarvitaan. - Hän voittaa hänet.
- Hän katkaisee naisen kahtia. - Big John, tulkaa. Teitä tarvitaan.
Big John! Kutsukaa apteekkarit paikalle!
Kutsukaa kirurgit jättiläisnaiselle!
Älkää viitsikö. Hän ei ole kannibaali!
Kukapa muu? Kukapa muu?
Kuka on rohkea, taistelee vahvan naisen kanssa.
Hän joka on pelkuri, pakenee!
- Mitä te tarkoitatte? - En mitään, herrani.
Älkää luulko että minä kutsuisin teidänlaistanne herraa pelkuriksi,
varmasti mannermaista! Ei ole mahdollista ettei teillä ole kunniaa.
Minä olen ainoa joka pitää kunniastani huolta,
ja minä koen kaikki viittaukset siihen kunnianloukkauksena.
Suostutteko te taistelemaan olutkannusta?
Pitäkää oluenne. Tottakai minä taistelen!
Minä olen Venetsialainen herrasmies. Minä taistelin turkkilaisia vastaan.
On minun vuoroni, madam.
Hän ei pääse edes viiteen!
Antakaa minun voittaa. Älkää antako minulle huonoa vaikutelmaa.
Olkaa hyvä.
Mitä te luulette että te teette?
- Oletteko te venetsialainen? - Vuorilta.
Kuka te olette, esihistoriallinen olento? Kuinka te päädyitte Lontooseen?
Minulla oli huono avioliitto. Aviomieheni myi minut kuin eläimen.
Minä olin heikko enkä kyennyt puolustamaan itseäni.
Minä viihdyn täällä, ja pidän työstäni.
Minä pidän ihmisistä, hyvistä ihmisistä.
Tulkaa minun mukaani. Tämä on taisteluteltta. Näettekö?
Tänään hän oli kuin maanjäristys.
Hän pieksi kahdeksan miestä jotka olivat suurempia kuin te.
Maailman vahvin nainen muuttuu minuutissa raivopääksi!
Hyvä, Angelina !
Yksi!
Kaksi!
Kolme!
Neljä!
Angelina, älä syö heitä!
Hän on maailman vahvin nainen! Metsien kuningatar.
Hän voitti! Hän heitti kahdeksan miestä maahan!
Eläköön kuningatar! Eläköön kuningatar!
Minun on ehdottomasti tavattava hänet.
Se on kiellettyä.
Seuratkaa minua.
Avatkaa! Hitaasti!
Tiedätkö ettei sinun pitäisi tavata ihmisiä joita et tunne.
Sinä et tiedä mitään maailman pahuuksista.
Kukan kasvojen takaa saattaa löytää mustan sydämen.
Muistatko kuinka me juoksimme sinä talvena Unkarissa?
Sinulla on pitkät sääret ja vain yhdellä askelella pääset mihin haluat,
mutta Ali'lla ja minulla on lyhyet sääret...
Onneksi, hän pelkäsi tuota elefanttia kuollakseen!
Hyvä. Sinä panet kaikki nuket nukkumaan!
Riisu vaatteesi, Angelina. Kylpy on valmis.
Viittani putosi!
Hyvä!
Vielä toinen tuollainen puhallus ja Totonnosta tulee kääpiö!
Kylpyamme on täynnä!
- Tule, Angelina. - Onko se kuumaa?
Yhtenä iltana te saitte minut niiskuttamaan koko yön!
Hitaasti. Sinä saat veden tulvimaan yli äyräittensä!
- Pysy paikallasi! - Lopeta, Angelina.
- Minä panen jalkani hiuksiisi. - Kyllä, ja minun palleihini!
Angelina, laula se laulu sinun maastasi
joka saa minut muistelemaan omaa maatani.
Hevoset ovat valmiina, Herra.
Kaikki ovat lähteneet.
Mikä unohtumaton päivä!
Kuinka jännittävä oli tuo päivä Roomassa kun Pyhä Isä
antoi minun suudella kättään niin monta kertaa.
Sinä samana iltana minut kutsuttiin Lordi Talou'n ylimystön rakennukseen.
Hän oli koko Rooman pyhän kaupungin Englannin Suurlähettiläs.
Se on hän! Komea Carluccio'ni!
Tulkaa, Carluccio !
Tulkaa, juoskaa!
Tuokaa, komea! Te pääsette!
Carluccio, juoskaa kuten te juoksitte kun pakenitte poliisia!
Juoskaa, Carluccio! Juoskaa kuin minä ratsastaisin teillä!
Rakas Giacomo, tervetuloa Roomaan.
Kiitos että hyväksyitte kutsuni.
Tänä iltana me emme pelaa, ainakaan emme korteilla!
Ei se haittaa, lordini. Teidän seuranne miellyttää minua joka tapauksessa.
Onko tämä mahtava rakennus teidän?
Ei. Minä vuokrasin sen Del Brando'n Prinssiltä 100 guinealla,
kinkkuineen päivineen.
Lordi, Talou, yrittäkää estää heitä!
Minä tunnen heidät. Kun he ovat humalassa, he tekevät teidät hulluksi!
Lord Talou, hän murskaa hänen päänsä! Lopeta, Rolando!
Viekää hänet alas ja lähettäkää hänet pois.
Tuolla typerällä idiootilla ei ole palleja!
- Minä voitin. - Kilpailu on ohi. Carlo voitti.
Natale, tarkasta onko vati tyhjä!
Kilpailu on ohi. Vati on tyhjä. Carlo voitti!
Etkö sinä aio antaa minulle pientä suudelmaa?
On noloa myöntää että kaupunki jossa Pyhä Isä asuu
on edelleen kuin Trimalkion aikoina.
Piombi'n vankilassa voi pelata tiettyjä pelejä,
erityisesti tilanpuutteesta.
Jos tietäisin kenen kanssa minulla on kunnia...
Minä olen Del Brando'n Prinssi.
Ylhäisyys, kaikki tietävät että minut heitettiin tuohon surkeaan vankilaan
jaloista poliittisista syistä.
Minä en salli edes prinssin tehdä tiettyjä
siitä epäoikeudenmukasuudesta mitä minulle siellä osoitettiin.
Älkää ottako minun leikkiäni vakasti.
Viiniä!
Minä olen kuullut teistä, Herra Casanova. Olen teidän suuri ihailijanne.
Jos minä olisin nainen, en epäröisi tulla sänkyyn kanssanne.
Olen kuullut monia suuria asioita teistä!
Minä kiitän teitä. Teidän kaltaisenne miehen ihailu
tekee minut ylpeäksi.
Teidän ansioitanne verrataan oriin ansioihin,
ja joskus noiden eläinten jotka ovat vähemmän jaloja.
Mitä te tarkoitatte?
Tästä näkökulmasta katsoen, minä tarkoitan!
Teidän leikinlaskunne pitäisi ottaa vakavasti, koska ne ei ole hauskoja.
Minä murskaan tämän valehtelevan sian!
Tämä venetsialainen herrasmies on runoilija, filosofi, matemaatikko,
sekä on oppinut joka tuntee monia muita asioita.
Minä tunnen erään joka osaa paremmin alan eräällä tietyllä saralla.
- Kenet? - Righetto.
Missä Righetto on ?
Hakekaa Righetto, minun kuskini. Käskekää hänen tulla tänne!
Hän on ulkopuolella, Ylhäisyys! Righetto, tule tänne. Sinua kutsutaan.
Palveluksessanne, Prinssi.
Righetto, kuinka monta kertaa sinä rakastelit viime yönä Ubaldina'n kanssa?
Älä viitsi, vastaa!
Kaikella kunnioituksella, seitsemän kertaa.
Hän valehtelee.
Väkivalta yksin ei voi tehdä tällaisia rakkaudellisia urotöitä.
Ainoastaan keho, jolla on älyä, viisautta,
sekä kulttuuria voi yltää sellaisiin huippuihin.
Minä tiedän mistä minä puhun. Tarvitaan moraalista kypsyyttä,
ja erityisesti tietoa tähtinesteiden liikkeistä,
sekä planeettojen vaikutuksista.
Loistavaa, Giacomo. Loistavaa.
Te saitte jokaisen vakuuttuneeksi kaunopuheellanne.
Miksi te ette hyväksy haastetta? Väkivalta vastaan älykkyys.
Tuon tylsän Rousseau'n ystävällisen villin korotus,
herrasmiehen tyyliä ja kulttuuria vastaan.
- Mitä se tarkoittaa? - Minä selitän.
Righetto ja Casanova on kutsuttu osallistumaan kilpailuun.
Kuka voi tehdä sen useamman kerran tunnin sisällä, eikö niin?
Aivan!
Minä olen pettynyt että te, niin hyvänä isäntänä,
vaarantaisitte vieraanne kunnian,
velvoittamalla hänet kilpailuun jonkun kuskin kanssa!
Herra Giacomo, älkää ottako Lordi Talou'n ehdotusta väärällä tavalla.
Se päinvastoin, osoittaa teille kunniaa.
Miksette näe sitä kilpailuna raakuus vastaan runous?
Minä, aluksi, olen vakuutunut että te voitatte.
Jälleen kerran, homo sapiens tuottaa primitiiviselle ihmiselle tappion.
Madam, teidän tapanne...
puhua, altistaa...
Joka tapauksessa, minä olen varma että voitto tulee minulle.
Joka tapauksessa, on selvä että minun on valittava kumppanini
tässä kilpailussa.
- Hän on oikeassa. Hänen pitäisi valita hänet. - Se on hänen oikeutensa!
Minun valintani menee...
Romana.
Romana, Rooman kaunein malli.
Hänen anteliaita muotojaan on usein ikuisestettu kankaalle, marmorille.
Romana, maaseudun Venus!
Tuokaa minulle nyt kori munia, pullo espanjalaista viiniä,
inkivääriä, kanelia ja apilaa.
Minun kaulakoruni Casanova'lle!
Minun vankka Righetto'ni, hyväksytkö sinä minut naiseksi, joka, tunnin ajan,
ottaa vastaan maalaiskupeittesi impulssit?
Ottakoon Lori minut arvoisenaan, Prinsessa.
Kilpailjat, menköön paikoilleen,
ja alkakoon toivon mukaan mielllyttävän kamppailunsa.
Hän rikkoi 18 munaa astiaan! Jumala suojelkoon ja antakoon sinulle terveyttä!
Oi! Yhdeksäntoista!
Hän juo ne kaikki!
Mitä teillä on siellä sisällä?
Mistä nuo kaikki munat tulevat?
Kuinka te voitte? Veltto, vetelä, niinkö?
Mitä hän nyt haluaa?
Tuollainen munakas vatsassaan!
Minä lyön vetoa kanssanne, ja minä haluan voittaa!
Katsokaa että minä voitan.
Jos minä lyön vetoa teistä, annatteko te minun voittaa?
Minä teen kaikkeni että te tulette voittamaan.
Neljän kiveksen haaste merkitsee että se on alkamaisillaan!
Suuri runoilija vastaan likainen alkuasukas!
Siirtykää pois sieltä. Tämä ei ole lapsille tarkoitettu.
- Onko se sen muotoinen kuin sanotaan? - Menkää pois!
Minä löin vetoa hevoseni Casanovan puolesta.
Righetto, auta minua.
Tämä on taakse ja tämä päälle.
- Righetto, ota minun kenkäni pois. - Palveluksessanne, Prinsessa.
Olkaa hiljaa!
Kolmekymmentä sekuntia jäljellä!
- Riisuudunko minäkin? - Tietysti.
Hiljaisuutta, olkaa hyvä! Kilpailu alkaa 20 sekunnin päästä.
Viisitoista sekuntia jäljellä!
Kymmenen sekuntia!
Yhdeksän sekuntia!
Kahdeksan sekuntia!
Seitsemän!
Kuusi sekuntia!
Viisi!
Neljä sekuntia!
Kolme!
Kaksi sekuntia!
Yksi sekunti!
Menkää!
Kolme! Hän teki jo kolme!
Kuinka te voitte siellä alhaalla? Haluatteko että korvaan teidät?
Righetto on hyvin hermostunut, mutta hän alkaa nyt rauhoittua.
Hän teki kaksi!
Kolme! Roghetto, kolme!
Eläköön kilpailun suorituksille!
Jos te ette olisi voittanut, olisin murskannut teidät!
Saattakaamme hänet voittoon!
Eläköön!
Kuka jättäisi teidät nyt? Rooma kuuluu teille!
Minä haluaisin kertoa teille eräästä ihanasta luomuksesta
jota minun levoton henkeni on etsinyt koko elämäni.
Minä olin Sveitsissä, Bern'n muinaisessa kaupungissa,
Tohtori Moebius'n, kuuluisan hyönteistieteilijän vieraana.
Olin katsomassa hänen tyttäriään työpaikalla, tieteilijöitä ja selvänäkijöitä,
kun yhtäkkinen hiljaisuus eristi minut kaikesta,
ja minut valtasi outo sairas tunne.
Tapahtui ihme.
Minä en ainoastaan parantunut, vaan tunnen itseni paremmaksi ja vahvemmaksi kuin ennen.
Kiitos kuuluu teille, ihastuttavat tieteilijät.
Te teitte minut sairaaksi ja annoitte minulle takaisin terveyden ilon.
Miksi te sanotte että me teimme teidät sairaaksi?
Sanoinko minä niin?
Kummallista.
En tiedä.
Oi, kyllä, minä muistan.
Nuo kauheat hyönteiset joilla oli hirviömäisiä paholaisten muotoja
ja jotka liikkuivat ilman mitään syytä.
Paha! Paha ilmielävänä.
Ja te siellä, suurine neuloinenne...
Näin kuinka te lävistitte niitä, yksi kerrallaan ...kammottavaa!
Näyttikö se siltä kuin teidät olisi lävistetty tuhansia kertoja?
Kyllä. Tuska jota minä kuvittelin oli niin todellinen minussa,
että se meni yli ymmärrykseni.
Minä olen epäilemättä hyvin herkkä.
Minä olen elementtien, ilman, veden olento...
Sekä tulenkin. Sitä minä olen teistä kuullutkin.
Jumalani, kuinka kaunis te olette.
Teidän armollinen hymynne on niin hienostunut.
Kuin nuo hahmot etruskilaisissa haudoissa.
Iloinen ja kuolettava hymy.
Kuolettava? Näinkö te puhutte hänestä joka pelasti teidät kuolemasta?
Ainoastaan tuottaakseen minulle toisen suloisen kuoleman, rakkauden.
Minä tunnen että haluan tulla kumotuksi sisäänne, viisas Minervani.
Kuinka outo mies te olettekaan, Giacomo.
Ettekö te voi puhua rakkaudesta käyttämättä kuoleman symboleja?
Kuolemista rakkain. Te haluatte antautua rakkaudelle...
Ehkä on olemassa enemmän kuin rakkaus. Haluatteko te kuolla?
Niin myöhään kuin mahdollista, ihastuttava Isabella.
Kun se aika tulee, haluan kyetä puristamaan kättänne.
Haluaisitteko te syödä jotain? Kyllä?
Isabella, minä ymmärrän vihdoinkin sen pahan salaperäisyyden
joka iski minuun tässä talossa, joka soi minulle valaistuksen.
Minä haluan erilaisen elämän, hiljaisen opintojani varten.
Minä haluan luopua tarpeettomuudesta, tylsästä vapaudestani
ja tulla aina olemaan teidän rakastettunne.
Sanokaa kyllä, Isabella. Minä pyydän teitä, valaistunut pelastajani.
Te olette hullu, Giacomo.
Ehkä te puhutte noin koska olette edelleen heikko sairaudestanne.
Kuunnelkaa minua, Isabella. Te ette voi torjua minua, tai minä sairastun uudelleen,
ja tällä kertaa lopullisesti.
Minä olin oikeassa sanoessani että te olette tulesta tehty.
Minä lähden huomenna. Olkaa hyvä, Isabella, tulkaa minun kanssani.
Ei, se ei käy.
- Liittykää seuraani Dresden'ssä. - Dresden'ssä? Kuinka se olisi mahdollista?
Minä...
Oi, Giacomo!
Kyllä, hyvä on. Moors'n majatalossa Dresden'ssä.
Elämäni!
Eräs nainen odottaa minua. Onko teille ilmoitettu?
Se ei ole tarpeellista. Vastatkaa kysymykseeni.
Onko täällä ketään joka odottaa tätä herrasmiestä?
Isabella, te ette ole voinut pettää minua.
Minä tiedän että te tulette.
Minä odotan täällä koko elämäni, jos niikseen tulee.
Se ei ole mahdollista!
Katsokaa kuka täällä on! Giacomo!
Te olette täällä, komea!
Siinä ei ole mitään naurettavaa!
Hei, vanha ystävä!
Hän on parempi kuin neljä oria!
Madam, suokaa anteeksi. En usko että minulla on kunnia tuntea teitä.
Oletteko te olevinanne arvokas?
Astrodin kanssa, laulajan, jonka kanssa te kerran armollisesti
- soitte hänelle huomiota. - Madam, olkaa hyvä...
Muistatteko Venetsiassa, tuon leveäperseisen naisen talossa?
Minä olen menossa teatteriesitykseen, jossa suurruhtinas on paikalla.
Minulla on nyt tapaaminen.
Siellä oli paha saksalainen tyttö ryhmässä joka tekee mitä tahansa.
Siinä hän on! Hei, kuulkaa!
Saksalainen tyttö, tulkaa ulos sieltä!
Täällä on eräs todellinen herrasmies joka haluaa tavata teidät.
Hänellä on kyttyräselkä kuten paholaisella.
Odottakaa, katsokaa.
Työntäkää kielenne ulos. Typerä työntäkää se ulos.
Hän on ahne, oikea "kahvansyöjä"!
Majatalon isäntä! Paras huone.
Minä jään tänne yöksi.
Hän on oikea maanjäristys! Tulkaa katsomaan!
Ahmatti!
Odottakaa! Odottakaa! Minä istun täällä jotta voin nähdä paremmin!
Tulkaa ulos. Teidän on nähtävä kaikki!
Minä putoan! Gisella, antakaa minulle kätenne!
Giacomo.
Tunnistatteko te minut? Minä näin heti, "cabalon"!
Äiti! Oletteko te todella te!
Unohditko sinä että äitisi asuu Dresden'ssä?
Minulla on 400 taalerin eläke, kiitos prinssin anteliasuuden.
Minun Jumalani suojelee häntä!
- Minä tiesin että te olitte Saxissa... - Mitä sinä täällä teet?
Olen täällä liikeasioissa.
Eräässä ministeriä kiinnostavassa liikehankkeessa.
Erinomainen tutkimus, sanoisin. Erinomainen tilaisuus.
Ymmärrän, tavallisia satuja, tavallista hölynpölyä.
Sinä et ole koskaan lähettänyt senttiäkään köyhälle, vanhalle äidillesi!
Minä en tiennyt osoitettanne, Äiti!
- Sinä et koskaan tiedä mitään! - Se on totta!
Minä halusin kirjoittaa teille, vierailla joskus luonanne, mutta...
- Entä toinen aviomiehenne? - Hän on kuollut.
- Asutteko te täällä Dresden'ssä? - Ei, minä asun maaseudulla.
Minä voisin tulla luoksenne muutamaksi päiväksi.
Mikäli liikeasiani sallivat, mutta minä toivon niin.
- Minun talooni, minun luokseni? - Niin.
Odotatteko te jotakuta, Äiti?
Minä odotan että minut tullaan hakemaan vaunuihin.
Jalkaparkani eivät jaksa kantaa minua enää!
Minä tulen hakemaan teidät. Minä vien teidät.
Minä tulen ylös.
Äiti.
Kuinka kauan siitä onkaan!
Kuinka te voitte?
Varovasti!
- Käänny nyt ympäri. - Olkapäille.
Mene alemmas! Mene alemmas!
Te olette väärässä, Äiti, sanoen että minä olen vain "cabalon". (huijari)
Minun nimeni tunnetaan ympäri Eurooppaa.
Minua pidetään kirjallisena henkilönä.
Terävänä liikemiehenä.
Minä en osaa saksaa kovin hyvin, Äiti. Mitä te sanotte?
Etkö sinä ymmärrä vai etkö sinä halua ymmärtää?
Minä voisin löytää talon maaseudulta, ehkä teidän naapuristanne.
Minulla on 400 sekiiniä joista voin antaa teille puolet, jos haluatte.
Minun aikomuksenani on lakata juoksemasta ympäri maailmaa. En ole enää nuori.
Onko teillä uutisia sukulaisistamme?
Minä toivon myös pääseväni palaamaan Venetsiaan heti kun...
Minä en edes kysynyt hänen osoitettaan!
Menin Hollantiin, Belgiaan, Espanjaan.
Oslossa sairastuin vakavasti.
Lopulta pääsin Wurtemberg'iin,
joka oli tuolloin Euroopan upein hovi.
Haluaisin kysyä teiltä, madam, koska teillä on suuri vaikutus herttuaaseen ,
voisitteko te vaikuttaa häneen kun hän nimittää suurlähettilään virkaansa.
Saxin hoviin? Prinssi arvostaa minua suuresti.
Minulla on kirjelmä hänen ylhäisyydeltään Kardinaali Lowriel'ta.
Hän halusi ystävällisesti suositella minua teille.
Haluaisin saattaa tietonne...
Minun maassani, kilpikonnat ovat hyvän onnen merkki, Ylhäisyytenne.
Tässä on uuden tyyppisten linnoituksien malleja
jotka perustuvat kolmelle Demokritos'n ja Leucippus'n periaatteelle.
Minä tiedän että sotanne rajoilla...
Huomatkaa nämä siemenet, Ylhäisyys.
Ne tuottavat vastenmielistä punaista kukkaa,
mutta sillä on ihmeitä tuottava teho. Sen keksi eräs espanjalainen munkki
joka kokeili sitä moneen kertaan itseensä.
Kukaan koko maailmassa ei voisi sanoa että tämä mies on yli 40-vuotias.
mutta itse asiassa hän on yli sata.
Prinsessa, minä olen epätoivoisesti rakastunut teihin,
mutta teidän sydämenne on rautaa!
Ja teidän pakaranne ovat puusta!
Koskaan elämässäni
ei minua ole loukattu tällä tavalla!
En enää salli että hän ilmestyy silmieni eteen,
vaikka olen tässä palatsissa eikä velvollisuuteni vieraana
salli minun ottaa miekkaani esiin!
Menkää pois, roistot, takaisin viemäreihinne!
Veljeni, Herttua, sanoo että te pelotitte Rosalbaa miekallanne.
Se ei ole sopivaa latinalaiselle kauniiden naisten rakastajalle, kuten te.
Ihastuttavaa!
Minä kuulin että Nuremberg'ssä eräs kenraali oli rakentanut
mekaanisen shakinpelaajan, mutta tämä menee yli kaiken mielikuvituksen.
Katsokaa! Se on täydellinen!
Voisi kuvitella että se on täyttä lihaa.
Oikea väri.
Se pettäisi kenet tahansa.
On jo hyvin myöhä. Oletteko te edelleen ylhäällä?
Toivon että suotte anteeksi minulle, Madam, vapauksistani joita otan.
Mutta minä haluaisin niin nähdä mitä te todella olette.
Ettekö vastustele?
Minkälainen hullu keksijä on teidän isänne ollutkaan?
Varmasti hullu, mutta runoilija, koska hän on tehnyt teistä niin kauniin.
Oliko hänellä insestinen suhde teidän kanssanne?
Te jännitätte minua salaperäisellä hiljaisuudellanne.
Kävisittekö makaamaan kanssani?
Luovuttaisitteko herkän mekanisminne minun ahneudelleni?
Niinkö? Oi, kyllä!
Te olette kaunis, tiedättehän?
Älkää kieltäkö. Mikä on nimenne?
Oi, Rosalba!
Ei, Rosalba. Te olette nimeltänne rakkaus! Rakkaus!
Se on teidän nimenne! Tiedättekö te sen?
Minä olen etsinut teitä ikuisesti.
Kaunis! Lapsi!
Kaunis paholaiseni!
Rakas. Antakaa se minulle!
Talvi on hyvin pitkä Böömissä.
Olen asunut monia vuosia Dux'ssa, Waldenstein'n linnassa.
Minä olen kreivin kirjastonhoitaja.
Tärkeä tehtävä joka sopii minun ahkeralle luonteelleni,
kirjallisuuden miehelle.
Oletteko te parempi tänä iltana? On hyvin kuuma.
Makaronini! Minä haluan makaronini!
Minä en valmistanut makaronia tänä iltana. Ei makaronia!
Jos te haluatte, minulla on paistettuja vuohen aivoja.
Minä sanoin selvästi että haluan makaronia lautaselleni joka ilta!
Jos se ei ole mahdollista, minä ilmoitan siitä kreiville.
Meillä on polentaa, joka on melkein valmis.
Minä en halua polentaa!
En kestä että tuollaiset ihmiset pilaavat päivälliseni.
Herra Casanova, teidän sopimuksenne kreivin kanssa
suo teille vapauden olla syömättä palvelijoiden ja muun väen kanssa.
Miksi te sitten suotte meille tämän kunnian?
Kuulkaa, Faulkircher.
Johtuu ainoastaan yhdestä elämän julmista käänteistä,
että me kaksi tapasimme.
Te, taloudenhoitaja, ja minä kirjastonhoitaja.
Kunnioittakaa yksityisyyttäni ja pysykää poissa minun luotani!
Te olette huijaava roisto!
Te käytätte kreivin poissaoloa hyödyksenne, mutta hän tulee saamaan sen selville!
Myös sen että te harjoitatte
hengellisiä viehätyksiä Viderol'nne kanssa. Te inhotatte minua!
Jatkakaa vain puhumalla rahvaanomasta saksaanne!
Kuka teitäkin ymmärtää?
Minä olen taiteilija, kirjailija. Minä en seurustele tiettyjen ihmisten kanssa.
Hän on myös taiteilija, hyvin lahjakas näyttelijä.
Minua inhottaa puhua teidän kanssanne.
Älkää olko niin ylimielinen, Casanova.
Te olette kreivi Waldenstein'n palvelija, kuten mekin. Palvelija!
Inhottava! Te olette inhottava!
Minä olen kohdannut elämäni suurimman loukkauksen tässä paikassa.
Tuo muotokuva on roikkunut inhottavassa aineessaan.
Syyllinen on Faulkircher tai hänen surkea rakastajansa Viderol.
En tiedä, kumpi noista kahdesta on tuottanut nuo ulosteet,
ottaen huomioon heidän kauhean suhteensa
joka helposti sekottuu tuohon aineeseen.
Huomatkaa. Se on hyvin yhdennäköinen muotokuvan kanssa.
Se on maalattu kuten kuva kuuluisaan novelliini "Icosameron'iin.
Olettekote mahdollisesti lukeneet sen?
Saanen antaa teille kopion siitä.
Luulen että kuolemani jälkeen minusta tullaan joskus puhumaan
tuon teoksen kirjailijana. Minä olen tunnettu italialainen kirjailija.
Te tunnette varmasti minun nimeni.
Giacomo Casanova Venetsiasta.
Kirjallisuuden mies,
filosofi...
Ei ole vain hetken mielijohde että tulen teidän luoksenne, Kreivitär,
vaan harras oikeudenmukaisuus köyhää miestä kohtaan.
Tuo hämärä tyyppi, Faulkircher, ja tuo Viderol
keksivät monia tekosyitä vaivatakseen minua.
He rikkoivat kirjaston oven, ja veivät pois kirjoja.
Ja he syyttävät minua niiden katoamisesta!
Enkä ole saanut syödäkseni makaronia keskiviikosta lähtien!
Nämä epämiellyttävät tapahtumat häiritsevät työtäni kirjailijana.
Mitä minun tulisi tehdä, Herttuatar?
Kun poikani palaa, hän pitää huolta kaikesta.
Katon puuholvin päällä on nosturi.
Minä haluan että te tapaatte Giacomo Casanova'n,
italialaisen seikkailijan josta on ollut paljon puhetta.
Giacomo!
Tulkaa. Me olemme kaikki odottaneet teitä. Ystäväni haluavat kuunnella teitä.
Lausukaa jotain.
Venetsia!
Palaanko minä koskaan Venetsiaan?
Yhtenä yönä...
minä uneksin...
Isabella.